Előírások a tárgyakhoz készítendő
segédletekhez
2003. december 11.
Az alábbi dokumentum leírja, hogyan kell az egyes tárgyakhoz tartozó segédleteket úgy előkészíteni, hogy a Műegyetemi Kiadó ezeket a WEB-ről letöltve a hallgatónak el tudja készíteni anélkül, hogy a tanszéknek további teendője lenne a megrendeléssel, finanszírozással, vagy az eladással. Ezért szó lesz a következőkről:
•	alapelvek
•	formai követelmények
•	közzététel
A formai előírások betartása egyrészt jól kezelhetővé teszi a segédletet, másrészt hozzájárul ahhoz, hogy amikor egy segédlet eléri a jegyzetkiadáshoz szükséges minőséget, akkor a forrás-állományokból jegyzet (könyv) készüljön a kiadó segítségével.
Alapelvek
A segédleteket a tanszékek készítik el, de az igények felmérésével, kinyomtatással, sokszorosítással, terjesztéssel felesleges terhelni őket. Ez a kiadó dolga. Elég, ha a dokumentum a Kiadó számára az Interneten valamilyen módon elérhető (pl. a tanszéki WEB-oldalon), és a Kiadó megegyezik a szerzőkkel a sokszorosítás feltételeiben. A közzététel formája a PDF állomány: ez nem tördelődik át, belenyúlni nagyon nehéz (tehát a szerző bízhat abban, hogy az eredeti kézirat jelenik meg), ingyenes olvasóprogrammal olvasható, és nyomtatni is lehet. A hallgató a kiadónál jelzi az igényt, a Kiadó nyomtat és a hallgatónak számláz, a szerzőnek a megíráson, az Interneten való közzétételen, és a Kiadóval való megegyezésen (hogy tudniillik a segédlet milyen feltételekkel nyomtatható) kívül nincs más dolga. 
Formai követelmények
A segédlet azért segédlet, mert az erre vonatkozó formai követelmények lazák. Tartalmazhat szövegszerkesztős oldalaktól kezdve kézzel vagy régen, mechanikus írógéppel megírt és most szkennelt oldalakig, illetve kézzel rajzolt és szkennelt ábrákig bármit, amiből a hallgatók hatékonyan tanulni tudnak. Ezért itt csak az általános követelményeket fogalmazzuk meg. A szövegszerkesztős anyagok elkészítésénél azonban javasoljuk a mellékelt RTF minta-állomány (vagy a DOC minta-állomány) használatát. LaTeX stílus egyelőre még nincs, talán előbb-utóbb lesz vállalkozó, aki elkészíti, és akkor közzétesszük.
Durva árbecslésként azt mondhatjuk, hogy a B5-ös oldalak hallgatók által látott ára várhatóan mintegy 7-8 Ft/oldal. A Villamosmérnöki Szakbizottság állásfoglalása az, hogy ötkredites tárgyanként legyen kb. 250-350 B5-ös oldalnyi írásos anyag (1800-2500 Ft), ami félévi 10500-15000 Ft-nak felel meg. Ha feltételezzük, hogy legalábbis egy ideig nem tudjuk minden tárgyból elérni, hogy legyen jegyzet, akkor félévenként kb. 10.000 Ft hallgatói költséggel számolhatunk. A hallgatók által kapott jegyzet-támogatás 3500 Ft nagyságrendű, tehát a szükséges összeg nem kevés, de nem is irreális, a támogatás csak hozzájárul a költségek fedezéséhez.
A segédletek papír-mérete B5, ezeket a tanszéken nagyítva (A4-ben) lehet előkészíteni. Ezt könnyű helyben lézernyomtatón nyomtatni és nézegetni, és ha a betűméretek megfelelők (A4-es méretben a szöveghez tizenkét-pontos betűket javaslunk, az ábrákon és a képletek fősoraiban tízpontosakat), a Kiadó B5-ben tudja majd nyomtatni. Az elkészített A4-es méretben a margó alul-felül 2,5 cm, a két szélén 2,8-2,8 cm (ezt a Kiadó majd a páros/páratlan oldalakon automatikusan jobbra-balra tolja, hogy a kötésre maradjon kb. 0,6 cm hely). A szövegszerkesztőben ne állítsunk be automatikus jobbra-balra tolást, mert nyomtatásnál keveredés lehet. Ellenőrzés: az A4-es lapméret 21 cm x 29,7 cm, tehát a tükörméret (a nyomtatási felület) az élőfejet és a számozást is beleszámítva 15,4 cm x 24,7 cm. Ez közvetlenül ellenőrizhető az A4-es nyomtatáson.
Ezeket a lapokat a Kiadó B5-ös formában fogja nyomtatni, tehát próbáljunk meg legalább pár lapot a saját nyomtatónkon, 83%-ra kicsinyítve kinyomtatni (pl. az Acrobat Reader-ben a lapméretet A4-ról B5-re állítva, és a nyomtatón kikapcsolva az átskálázást, pl, „shrink oversized paper to paper size” kikapcsolva), hogy lássuk, a hallgatók a szöveget és az ábrák feliratait el tudják-e olvasni, és a segédletet tudják-e majd tanulásra használni. 
A segédlet kötelező részei (a minta-állomány, illetve ennek PDF formája ebben is segíthet):
•	címlap (egyetem, kar, szerző, cím, tárgy (Neptun-kóddal), tanszék, dátum)
•	kolofon (címlap hátoldal), a kiadási adatokkal (munkatársak, URL, oldalszám, stb.)
•	tartalomjegyzék (a 3. oldalon kezdődjön kinyomtatva is és számozás szerint is)
•	maga a szöveg (lehetőleg élő fejléccel)
Ajánlott részek:
•	angol-magyar szószedet
•	alapfogalom-gyűjtemény magyarázatokkal
•	tárgymutató
Közzététel
A WEB-en megjelenő anyagok a tanszék igénye szerint legyenek korlátozás nélküli vagy korlátozott hozzáférésűek. A korlátozás pl. a következőt jelentheti:
1)	csak BME domain-ről elérhetők, és/vagy
2)	kulcsszóval védettek, és/vagy
3)	csak korlátozott ideig hozzáférhetők, és/vagy
4)	WEB-oldalról nem elérhetők, csak a teljes cím ismeretében nyithatók meg, és/vagy
5)	komplikáltabb sémával védettek (e-book), vagy
6)	csak CD-n hozzáférhetők a kiadó számára (vigyázat, nehéz lehet elérni, hogy a régi változatok ne kerüljenek időnként elő a kiadóban...).
Javasoljuk, hogy ha nem muszáj, ne nehezítsük az életet szükségtelen védelmekkel.
A file neve a következő legyen:
<nyolcbetűs Neptun-kód>-<jellemző szavak>.pdf
például:
vimm4084-digit-jelfeldolg.pdf
Ha a segédlet több tárgyhoz is tartozik, akkor a legfontosabbat adjuk meg a névben.
Ha valaki súlyos okból kivételesen el kell, hogy térjen az előírástól (pl. a tükörméretet egy régi anyagban nem tudja átállítani), az egyeztessen a kiadóval, és jelezze ezt feltűnően a névben, így:   vimm4084-digit-jelfeldolg.(nem-standard).pdf.
A forma A4-re formázott, 83%-ra kicsinyíthető PDF (tizenkétpontos betűk, az ábrákon és képletek fősoraiban tízpontos betűk). Minden segédlet egyetlen PDF állományban van. Első lapja az azonosító oldal vagy belső címoldal (ez az egyes számozású oldal, de a szám nem jelenik meg rajta). Amíg az anyag segédlet (tehát még nem „jegyzet”), a borítón is ez lesz címoldalként. A „tanszéki kódszám” arra jó, hogy a segédletre egyszerűen és egyértelműen lehessen hivatkozni, pl. VIMM1234-S01. 
A harmadik oldaltól legyen oldalszám, és a segédletet azonosító élőfej. Ez utóbbi nem sok munka, viszont a kinyomtatott lapok szükség esetén könnyen azonosíthatók.
PDF állományt szinte minden tanszék elő tud állítani. Ennek legegyszerűbb módja a Adobe distiller használata (ez fizetős program, de többeknek megvan), vagy ingyenes programok használata (pl. kinyomtatás akármelyik egyszerű postscript nyomtatóval egy állományba, és ennek konverziója vagy a ghostview program File/Convert menüjéből a PDFwrite eszközzel (lásd lejjebb), vagy ps2pdf, lásd http://www.ps2pdf.com, stb.). Nehézség esetén a kiadó segít. Arra figyeljünk, hogy a beállítás tartalmazza a használt font-ok PDF állományba való beépítését is, mert különben szerencsétlen esetben rossz lehet a nyomtatás.
Amint a PDF állomány megjelent a WEB-en, kérjük értesíteni a tanszéki jegyzetfelelőst (lásd http://www.vdk.bme.hu/Pub/Depart/jegyzet.htm), aki kari jegyzetfelelős ill. a Kiadó felé megteszi a szükséges lépéseket.
Postscript file konverziója PDF formátumra a ghostview programmal
1.	A meglévő nyomtató meghajtóink mellé telepítsünk egy valamilyen, a telepítőkészletben felkínált PostScript kimenetet előállító nyomtató meghajtót. Pl. a Windows XP rendszerben felkínált meghajtók közül választhatjuk a Lexmark Color 4079 plus PS típust. Ennek használatával a nyomtatni kívánt dokumentumot nyomtassuk ki fájlba, tetszőleges néven, ennek kiterjesztése .PRN lesz.
2.	Telepítsük a GhostScript/GhostView programot a
http://www.gnu.org/software/ghostview/ghostview.html weboldalról, követve a megfelelő utasításokat.
3.	A GhostScript/GhostView képes megnyitni a PostScript állományokat és konvertálni PDF formátumba, a File menü Convert parancs Device lista PDFwrite eszközével. A kimeneti állomány nevénél adjuk meg a .PDF kiterjesztést.
4.	Az elkészült dokumentumot ellenőrizzük az Acrobat Reader-rel, hogy sikerült-e a konverzió.